Христо Смирненски
Кронщад

chitanka.info

Кронщад[0]

Утро[1]:

С радио чак от Камчатка

имаме следните вести:

след незначителна схватка

огъня Кронщад премести

чак към Урал и Москва,

а без борба след това,

в пламък и кърви облета,

Красная Горка бе взета.

Дневник[2]:

Красная Горка обстреля

твърдата Кронщадска крепост.

Петроград падна в неделя,

в събота с дива свирепост

взел го пак Троцки и там

всичко е в ужас и плам.

Според японската преса

бунт бил избухнал в Одеса.

Утро:

От бюлетина вечерен

вижда се, че във Одеса

няма бунт, даже Чичерин[3]

казал: „Без всяка намеса

на болшевишка войска

Кронщад у наша ръка

в най-скоро време ще бъде,

другаде — мирно навсъде.“

Дневник:

Цяла Русия е в пламък,

рухна славянският колос,

сринат е Кремлинский замък,

Ленин на северний полюс

вчера избягал от срам.

Троцки, оставайки сам,

хукнал с камион към Бухара,

а Луначарски[4] в Сахара.

Утро:

Всичко е тихо и мирно.

Кронщад безшумно днес падна.

Дневник:

Кронщад държи се безспирно.

Цяло Съветско е гладно.

Утро

Кронщад е паднал без слава.

Дневник:

Кронщад ни пада, ни става.

Дневник и Утро:

В сметка на публика жадна

падна печалба грамадна.

[0] Публикация: Българан. Седмично хумористично списание. София, г. VI, бр. 13 от [26 март] 1921 г., с подпис: Рапортьор.

През март 1921 г. в Кронщат избухва контрареволюционен бунт, начело на който застават белогвардейци, свързани с есерите, меншевиките и представителите на чуждите държави. Международната контрареволюция ликува. Но радостта й е за твърде кратко време, метежът е бързо потушен, кронщатската крепост е превзета с пристъп от червеноармейците. Контрареволюционният метеж е ликвидиран, но нашата буржоазна преса продължава да помества сензационни и неверни съобщения за събитията в Кронщат. (Това географско наименование на български език вече е с „т“, Кронщат. Бел. zelenkroki.) ↑

[1] „Утро“ — всекидневен информационен жълт вестник, излиза от 1914 до 1944 г. Публикува сензационни вътрешни и външни новини, криминални истории и произшествия, реклами; винаги в подкрепа на буржоазните, по-късно на фашистките правителства. ↑

[2] „Дневник“ — информационен ежедневник, типичен представител на жълтия печат; излиза от 1902 до 1944 г. През Първата световна война на прогермански позиции, по-късно на хитлерофашистки. ↑

[3] Чичерин, Г. В. Чичерин (1872-1936) — виден съветски държавен деец и дипломат, от 1918 до 1930 г. е народен комисар на външните работи. ↑

[4] Луначарски, А. В. (1875-1933) — съветски държавен и партиен деец, писател и литературен критик. След Октомврийската революция е пръв народен комисар на просветата на РСФСР (1917-1929). Има големи заслуги за развитието на социалистическата култура. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.